PRAVIDLA MOŠTÁRNY
Jinde ve světě
odcházejí mladí muži z domova za vidinou nadějné budoucnosti.
Často jsou hnáni sny o vítězství nad zlem,
o velké lásce či snadno nabytém bohatství.
Tady v St. Clouds je těžké i vystoupit z vlaku,
neboť tomu kroku musí předcházet závažnější rozhodnutí.
Přijmout jedno dítě za své nebo jedno opustit.
Jediným důvodem, proč sem lidé přijíždějí, je sirotčinec.
- Dobrý den. -Jsme ohlášeni. - Pojďte dál, vítám vás.
Půjdeme nahoru za doktorem Larchem.
Přišel jsem jako lékař sirotků a nechtěně otěhotněných žen.
Chtěl jsem se stát hrdinou,
ale v St. Clouds takové místo neměli.
V osamělém, nuzném světě opuštěných dětí hrdiny nenajdete.
A tak jsem o mnohé pečoval a nikomu nebyl otcem.
Možná s jednou výjimkou. Tady je.
Homer Wells.
Pojmenoval jsem ho po řeckém básníkovi.
Znáte Homéra, že?
Příjmení Wells naznačuje hloubku - jako studna.
Vlastně mu je dala sestra Angela.
Její otec hloubil studně. A mívala kocoura jménem Homér.
Sbohem, Homere.
- Dobrou noc, princové mainští. - Můžeme mluvit s doktorem?
Králové Nové Anglie.
Pane doktore! Něco s ním je, nikdy ani nemukne.
Osiřelá miminka vědí, že pláč nic nespraví.
Nemohli bychom si vybrat jiné děťátko?
A tak Homera vrátili. Byl příliš šťastné miminko.
Sbohem, Homere.
Druhá adoptivní rodina dokázala Homera rozplakat.
Bili ho. Nebyl k utišení.
Neboj se, už ti nikdo neublíží.
Když tady v St. Clouds zavedu nebo poruším nějaké pravidlo,
myslím především na budoucnost sirotka.
Dvakrát adoptován, dvakrát vrácen. To nevěstilo nic dobrého.
Přesto jsem věděl, že je to neobyčejný hoch.
...poblíž úhlu žebra...
A se zřetelem na Homerovu budoucnost jsem začal s výukou.
Pokud zůstaneš v St. Clouds, chci, abys byl prospěšný.
Přiznávám, že naše hodiny byly z části projevem otcovské lásky.
Tím, že jsem lásku nepotlačil a učinil sirotčinec jeho domovem,
stvořil jsem opravdového a věčného sirotka?
Dýchejte! Zvládnete to!
A tak se můj výtečný žák naučil pečovat o sirotky
a pomáhat na svět nechtěným dětem.
Uvolněte se!
A já jsem někdy pomáhal ženám od nechtěných dětí,
Vybral jsem si vlastní cestu.
Homeru Wellsovi ji nikdo vybírat neměl.
ST. CLOUDS, MAINE, BŘEZEN 1943
Doktore Larchi!
Máme dvě nové pacientky, jedna bude rodit.
Už jdu.
- První těhotenství? - Ano, u obou.
Zřejmě bys radši vedl porod.
Nechci dělat potraty, ale respektuju, že je děláte vy.
Umíš těm ženám pomoct. A víš, že jinde je odmítnou.
Je to zakázané. A nežádal jsem, abyste mě to učil.
Předávám ti jen to, co umím.
Za každých okolností musíš být prospěšný.
Prospěšný?
Výborně, Carlo. Zvládla jste to. Všechno bude dobré.
- Nechci ho vidět. - Nemusíte se dívat.
Neříkejte mi ani pohlaví.
- Nebojte se. Budete v pořádku. - A děťátko taky.
- Nechci nic vědět. - To je velký kluk.
Ukažte mi ho. Chci ho vidět.
Můžeš jít do pokoje pro novorozence?
Wilbure, čeká tě jeden pár kvůli adopci.
Život čeká. Jen ať počkají.
Kde je štítek se jménem?
- Ještě žádné nemá. - Řada je na mně.
Ode dneška jsi malá Dorritka.
Tobě se to nelíbí, viď?
- Je to kluk. - A nemůže to být Dorrit?
- Myslím, že ne. - Pojmenuj ho ty.
Ode dneška budeš malý Wilbur.
- "Malý" se mi moc nelíbí. - Tak jen Wilbur.
Wilbura jsme neměli nejmíň rok. A dřív jich tu bývalo plno.
- Čichá ten éter. Já ho viděl. - Protože nemůže únavou usnout.
Smrdí tak, že by tě uspal.
Je doktor. Doktoři jsou cítit éterem.
- Ty ne, a jsi doktor. - Nejsem.
Nestudoval jsem medicínu, nemám ani střední školu.
- Ale on tě několik let učil. - Nejsem doktor!
Promiň, Homere.
Fuzzy není nijak výjimečný.
Nedonošené děti alkoholiček chytí každou nemoc.
- O tom jsem nečetl. - Já taky ne, ale ty budeš.
Ti hlupáci, co píšou knížky, by měli bádat tady.
Není Fuzzy jen málo vyvinutý?
Jeho bronchitida rozhodně málo vyvinutá není.
Pojď, Fuzzi!
Pokrč nohy. A je to.
Hezky se posaď.
Wilbure, můžeš sem jít?
Hned.
- Ahoj, Homere. - Co chceš, Mary Agnes?
Co to je?
Koukej.
Kousla ses?
- Kousla ses do jazyka? - Nepamatuju se.
Vypadá to, že ses kousla. To nic není.
Třeba jsem se s někým líbala a kousnul mě.
Kousla ses sama, možná ve spánku. Jdeme číst, Fuzzy.
Pane, stůj při nás celý den, než se stíny s večerem prodlouží,
než pozemský ruch utichne, horečka života opadne
a skončí naše plahočení.
V milosti Své pak dopřej nám bezpečného spočinutí
a pokoje. Amen.
"Pes, který se dosud skrýval,
přeběhl s úpěnlivým zavytím tam a zpět po zídce
a mohutným skokem se vrhl po mrtvém muži.
Když svůj cíl minul, padl do příkopu, překulil se
a narazil hlavou na kámen.
Jeho mozek se rozprskl."
A to je konec kapitoly.
Pokračování zítra.
Dobrou noc, princové mainští, králové Nové Anglie.
Dobrý, Johne?
Proč nám to doktor Larch každý večer říká?
Třeba nás chce postrašit.
Ne, ty pitomče. Má nás rád.
- Tak proč? - Protože se nám to líbí.
Tobě se to líbí, Curly?
Jo.
Mně taky.
Hlídej dveře.
Vy dvě si vemte Copperfielda a Curlyho. Buster je můj.
- A na Fuzzyho neházejte. - Na ně!
- Co blbneš? - Nechte toho koulování, děti!
Fuzzy, ty kašleš! Běhal jsi!
Tihle si vezmou mimino.
Mary Agnes.
Fuzzy.
Curly.
John.
Hazel.
Andy.
Chtěli holku, Curly.
O mě nikdo nestojí.
Pojď!
Jsi jeden z nejlepších. Nedáme tě jen tak někomu.
Doktor Larch nedá žádného z nás jen tak někomu.
- To je pravda. - O mě nikdo nepožádal.
- Nikdo dost dobrý. - Takže někdo ano?
Tebe si zaslouží jen ti správní lidé.
Pojď, vybalíme ten kufr. Večer je film.
Hele, King Kong si myslí, že je to jeho maminka.
- Maminka? - Myslí, že je to jeho maminka.
- Nemyslí si to. - Myslí. Má ji rád.
- Proto ji drží. - Pst, Fuzzy!
Jak by mohla být jeho maminka?
Jen si to myslí.
Chtějí mě vyměnit. Správní rada mě chce vyměnit.
Jen máš vzít dalšího doktora.
Nikoho nepotřebujeme. Spíš pár nových věcí.
Homere, pojď sem!
Kong...
Přetrhne se vždycky na stejném místě. Je to tvá slepka.
Ne, je vaše. Za všechno můžu já!
Angelo, potřebujeme nový film, promítačku a psací stroj.
- Ty by chtěly vyměnit. - Wilbure, máme porod.
Homere, vem si to na starost.
Je to pacientka, měl by ji rodit doktor.
Jsi šikovný lékař,
velmi kompetentní v oboru porodnictví a gynekologie.
Radši bych slepoval film.
Dobře.
Ty budeš lepit, já rodit.
Tak jdeme, Fuzzi.
Nemyslí si King Kong, že je to jeho maminka?
- Myslí. - Proto ji má rád.
Jsi na řadě, já udělám tohle.
Jdeme číst.
"David Copperfield, kapitola první: "Přicházím na svět".
"Zda se co hrdina vlastního životopisu projevím já,
nebo to místo zaujme někdo jiný, prokáží tyto stránky.
Jsem pohrobek. Otec zavřel oči před světlem světa
o půl roku dříve, než jsem je otevřel já."
Jeho tatínek umřel?
- Ano. - Váš tatínek taky umřel?
Na cirhózu, to je nemoc jater.
- Zabily ho játra? - Ne, zabil ho alkohol.
- Upil se k smrti. - Ale znal jste ho?
- Málo. A moc jsem z toho neměl. - A maminku jste znal líp?
Taky už nežije. Pracovala jako chůva.
- Co dělá chůva? - Opatruje jiným lidem děti.
- Vyrostla tady? - Ne, byla imigrantka.
- Co je to imigrantka? - Žena, která není z Maine.
Radujme se, že Hazel našla novou rodinu. Dobrou noc, Hazel.
Dobrou noc, Hazel.
Zdálo se mi o tobě.
- Bylas tak krásná. - Ty si vymýšlíš.
- Ne. - A byla jsem krásná?
Byla. A jsi.
Nádherný sen.
To dělá ten éter.
- Ahoj. - Ahoj, kde se tu bereš?
Máš někdy chuť hledat svoje rodiče?
Ne.
- Proč ne? - Nedělali to, co rodiče dělají.
To zastal doktor Larch. A sestry Edna a Angela.
Stejně bych ty svoje chtěl někdy poznat.
Proč?
Ukázal bych jim, že umím trochu vařit.
A řídit auto.
Někdy se s nimi chci setkat proto, abych je mohl zabít.
Tak trochu zabít.
- Víš, že bych nikoho nezabil. - Jo.
Nesahej na mě! Nech mě!
- Mary Agnes by možná zabila. - Co to děláš?
Ne, je jenom citlivá.
Proč je tak citlivá?
Nechali ji tady jako nás všechny.
Koukejte!
Má čtyřicítku.
Pošoupni se trochu. Hodná. Ještě kousek.
Nebude to bolet, děvenko. Jen se podívám.
- Udělala sis něco? - Já to nebyla.
- Šla jsi za někým? - Říkal, že je doktor.
Já bych si to do sebe nevrazila...
Jsi statečná. Teď tě uspím.
Homere, pojď se podívat.
Už to nebude bolet.
- Dej jí hlubokou narkózu. - Určitě? -Ano.
Plod nebyl vypuzen. Děloha je perforovaná.
Má akutní zánět pobřišnice a je tam cizí těleso.
Myslím, že je to háček.
Podrž to.
Kdyby tě před časem požádala o interrupci, co bys udělal?
Nic. A takhle to dopadne, když nic neuděláš.
Ujme se toho nějaký hlupák, který to neumí.
Měla jsi za mnou přijít, děvenko.
Na co umřela?
Umřela na tajnosti. Umřela na nevědomost.
Mají-li být lidé zodpovědní za své děti,
musí mít možnost se rozhodnout, jestli je chtějí. Nemyslíš?
Co kdyby byli dost zodpovědní a ovládali se?
Můžeš chtít zodpovědnost po takovém dítěti?
O ní nemluvím.
Mluvím o dospělých. Víte, jak to myslím.
Co je?
Je to zázrak, že máš o lidech ještě takové iluze.
Jen se bavte na můj účet.
Podívej se na to takhle. Jakou volbu má Buster?
Jaké má možnosti? Nikdo ho neadoptuje.
A co tohle? Sedíme tu s vámi, a mohli jsme skončit ve spalovně.
Radost ze života za každých okolností. Tak to myslíš?
Radost ze života? Asi ano.
- Tolik dětí? A samí sirotci? - Je to sirotčinec.
Kdo chce bonbón?
Ahoj. Lezou do auta.
Dobrý den!
- Ahoj. - Já jsem nejlepší.
- Ano? - No ne! Nejlepší v čem?
- Jsem nejlepší. - Nejlepší?
- Nejlepší ze všech dětí. - Vážně?
Vypadá, že je nejlepší.
Něco s tím uděláme. Ukaž, utřu ti to.
Vážně jsem nejlepší, jen mám rýmu.
- Takové auto ještě neviděly. - Mně to nevadí.
Honem vylezte!
- Budu si v něm moct zase hrát? - To víš, že ano. - Dobrý den.
- Dobrý den. - Doktor Larch. - Candy.
Já jsem Wally. Přivezl jsem dětem bonbóny.
To jste hodný. Pojď, Curly.
- Tak, slečno... - Candy Kendalová.
Wally Worthington.
Kolik je to měsíců?
Dva.
- Vy budete dělat...? - Ne, zákrok provede doktor Larch.
Byl jsem jen zvědavý.
Paní, kterou jsi včera rodil, má bolesti.
Hned se na to podívám. Děkuju.
- Je vám dobře? - Jo.
To bude tím éterem.
Z toho pachu se mi zatočila hlava.
Je to moje vina!
Steerforth snědl všechno těsto ve spíži.
- A nerozdělil se. - Je v hale a zvrací. -Čuně!
- Nadávat se nemá. - Ale je čuně.
- V jakých letadlech létáte? - V Liberatoru B-24.
- No jo. "Osvoboditel." - Jste odvedený?
Nevzali by mě, mám srdeční vadu.
- Je to vážné? - Není.
Nesmím se jen rozčilovat a přepínat, měl bych být v klidu.
Jak byste se tady mohl rozčilovat a přepínat!
- Jak je na tom? - Dobře.
- Je to chlapec nebo děvče? - Už to máte za sebou.
Jednou bych chtěla dítě. Moc bych chtěla.
Budete mít plno dětí.
- Krásných dětí. - Určitě.
Budete mít prince mainské, krále Nové Anglie.
Nadporučíku, měl byste jít na vzduch.
Pořád mi není dobře.
Co je to zakrslík? Copperfield mi tak říká.
- Dělal si legraci. - Na.
Oranžovou mám nejradši. Mám nechat zuby oranžové?
Homere, koukej.
Koukej!
Co je to Halloween?
- To je na konci října. - Bude to už brzo?
- Za pár měsíců. - To je nejhezčí období.
- Co je to Honolulu? - Honolulu?
To je město.
Jak vypadá měsíční světlo?
Nikdy jsem na Měsíci nebyl, ale asi bude hodně jasné.
Proč máme dýně jen jednou za rok?
Ať se moc nerozrušíš, Fuzzy.
Nechte toho!
- Jak je na tom? - Dobře.
Chci se zeptat, jestli bych se s vámi mohl svézt.
Rád vás vezmu.
- Kam to bude? - Kam jedete vy?
Vracíme se na Cape Kenneth.
Cape Kenneth? To by šlo.
Fajn.
Snad mi napíšeš, co důležitého nebo prospěšného tam děláš.
Chci být prospěšný. Určitě si nějakou příležitost najdu.
Jinde ve světě zřejmě jsou i jiné možnosti.
Vážně si myslíš, že budeš spokojenější?
Najdeš stejné chudáky jako tady, jen o ně nebude tak postaráno.
Ani ty jim nepomůžeš. Nikdo se o nikoho nestará.
Tam ne.
Jsem vám vděčný za všechno, co jste pro mě udělal.
- Nestojím o tvůj vděk. - Nepotřebuju to. Vím, co mi je.
Je to tvoje srdce. Měl by sis to vzít s sebou.
Kam jede? Má něco v plánu?
- Vrátí se brzy? - Nevím.
Tys mu říkala, ať se podívá do světa. Tak se jede podívat.
Odjíždí. Bude potřebovat šaty a peníze.
Ať si vydělá. To k poznávání světa patří.
Nech toho, Wilbure. Musels to čekat. Je to mladý muž.
Je to ještě chlapec. I ve světě
- zůstane chlapcem. - Najdu mu nějaké šaty.
Bude je potřebovat.
Homere...
To přejde.
Děti, na verandu!
Zamávejte odsud.
- Ahoj. - Ahoj, Homere!
Ahoj, Homere.
Pojďte!
- Můžu jít sama. - Chci tě nést.
Ne, je mi dobře.
Postav mě.
Jedete s námi? To je dobře.
Neuškodí mít po ruce doktora.
- Mám zatáhnout střechu? - Ne.
- Mohla bys nastydnout. - Potřebuju čerstvý vzduch.
Bude v pořádku.
Přijde se rozloučit?
- Ahoj, Homere. - Ahoj, Curly.
Nezlob se, musím jet.
To je nespravedlivé. Jsi na to moc velký.
Nemohl jsem najít Bustera. Řekněte mu...
Neběžte moc daleko!
Radujme se, že Homer Wells našel rodinu.
- Máme radost, viďte? - Ano.
Dobrou noc, Homere.
Měl jsem dovolenku dvakrát.
Když zemřel otec a teď, abych pomohl mamince se sklizní.
Není farmářka. Jablka pěstoval táta a za války je málo česáčů.
- Wallyho jablka nudí. - To jsem nikdy neřekl.
Řekl jsi, že jablka zrovna nelétají.
To ne.
Mně by se líbilo pěstovat jablka.
- Na to jste moc vzdělaný. - Ne, potřebuju práci.
- Kam máte namířeno? - Nevím.
- Co budete dělat? - Nevím.
Vaše rodina taky pěstuje jablka, Candy?
Ne, ale já tam pracuju. Líbí se mi to.
Táta loví humry.
Nikdy jsem humra neviděl.
Děláte si legraci?
A nikdy jsem neviděl oceán.
Vy jste neviděl oceán? Tak to už není legrace.
Je nádherný.
Ano.
Máte bolesti?
To brzy přejde.
Slabé krvácení je normální. Zítra by mělo ustat.
Chytejte!
Hoďte mi ho!
Chyťte ho pořádně!
Tady je Čína, tady Indie.
Sedmihodinový let s návratem, říká se tomu barmská cesta.
A tady se letí přes hrb. To je Himálaj.
V jaké výšce tam létáte?
Prvních 35 minut letím v 15000 stopách.
Jinak bych hory nepřeletěl. Jsou tam hrozné vzdušné proudy.
To je nebezpečné.
- Jsem dobrovolník. - Opravdu?
Jestli chcete vážně práci, česání jablek není taková nuda.
Dělal bych to rád.
Na shledanou.
Děkuju za všechno.
Ahoj, tati.
Pojďte, představím vás mamince.
Byl jsem na svatbě, rozumíte?
Seznámili jsme se tam.
Wally, to jsi ty?
To je Homer Wells.
- Těší mě. - Mě taky.
Na česáče je až moc vzdělaný, ale hrozně rád by se to naučil.
Ano? Vy jste přítel ženicha?
Přítel ženicha, nevěsty a všech. Pojďte.
Nechcete zůstat na večeři?
Není čas. Pojďte. Musíte se seznámit s panem Rosem.
- Vyplejtvals teplou vodu. - Meješ se mým mejdlem.
Já se mejdlem nemeju.
Jsou to sezónní česáči. Sbírají všechny druhy ovoce.
Putují podél pobřeží s ročním obdobím.
S panem Rosem vyjdete, když ho necháte šéfovat.
Promiňte. Odtok je zase ucpanej. Měls sehnat instalatéra.
Rose, to je Homer. A to je Rose, dcera pana Rosea.
- Vy jste instalatér? - Ne, česáč. Bude s vámi bydlet.
- Bude bydlet tady? - Jo.
Moje dcera je pohostinnost sama, že jo?
Novej česáč? Určitě máte praxi.
Ne, ale je chytřejší než já. Rychle chápe. Pan Rose vás zaučí.
Tak tohle je historie. Píšeme historii, že jo, Wally?
Když s náma bude bydlet tenhle mladej pán.
Proveďte ho tady.
Vy se jmenujete Rose Roseová?
- Hezký, viďte? - Moc hezké. Ráda čtete?
Moc mi to nejde.
Homere, co tady stojí?
"Pohlédl jsem ke hvězdám a blesklo mi hlavou,
jak trýznivé by bylo umrznout s tváří obrácenou vzhůru,
aniž bych v té třpytivé nádheře spatřil kouska soucitu."
Ještě.
Když seš tak chytrej, že umíš číst, co je tohle?
- Asi nějaká pravidla. - Čí pravidla?
- Nejspíš budou pro nás. - Přečti nám je, Homere.
Zaprvé, nekuřte v posteli.
Na to je pozdě. Čti dál.
Neobsluhujte drtič po požití alkoholu.
To nejsou naše pravidla. My je nenapsali.
Proč bysme je měli číst?
Dobrou noc, princové mainští, králové Nové Anglie.
Tohle si pamatuj. Ráno, když je tráva mokrá,
můžeš s autem klouzat.
Cítíš to?
Jako kdybys létal.
Pozor na stromy!
Stromy jsou protiletecká obrana. Ti blbečci na zemi!
- Ahoj, Homere. - Ahoj.
Povozil jsem Homera po sadu.
- Hodina zeměpisu. - Vážně?
Co je tohle?
- Co? - Spíš jsi ho učil létat.
Byl nadšený. Nebo ne?
Podle Wallyho se každý rád nechá ošlehávat větvemi.
Mně se to líbilo.
- Opravdu? - Jo.
- Jsi případ. - To ti děkuju.
- Co to děláš? - Promiňte.
To je Vernon. Drž se od něj dál, dokud tě nepozná líp.
- A pak se od něj drž ještě dál. - Homere!
Volá tě nadporučík, tak bacha!
- Ahoj, Wally. - Jde ti to dobře? - Jo.
- Víš, co je nového? - Co?Dneska odplouvám.
Je to dřív, než jsem čekal. Snad ses tu už zabydlel.
Myslíš, že bys tu mohl nějaký čas vydržet?
Samozřejmě. Jsem za tu práci vděčný.
A já budu klidnější, když vím, že na všechno dohlédneš.
- To je dobře. - Homere, už jdeš?
Jo.
- Mám štěstí, že jsem tě potkal. - Já mám štěstí.
- Ne, já. - Chceš se hádat?
Žertuju.
Dávej na sebe pozor.
Ahoj.
Správně. Zakruť, utrhni. To je dobrý. Zakruť...
Teď trháš samý jabka na mošt. Tyhle jsou dobrý jen na mošt.
Polovina z nich je bez šťopky. Musíš je trhat se šťopkou.
Vidíš tohle? Hned nad šťopkou?
To je pupen jabka z příštího roku. Tomu se říká ostruha.
Když ji utrhneš, utrhneš dvě jabka, letošní a na příští rok.
Ostruhu nech na větvi. Tak ukaž, jak ti to jde.
To je dobrý.
To je mnohem lepší. Koukám, že ses něco přiučil.
Máš šikovný ruce.
Ty se uměj ohánět. Je to tak?
Asi ano.
- Tak se čiň. Hned přijdu. - Wilbure?
Wilbure...Měl by sis to přečíst. Zase ti píšou ze správní rady.
Myslí si, že by nám prospěla nová krev.
Někdo s novým pohledem na porodnictví a pediatrii.
Zřejmě chtějí přijít na příští schůzi s něčím novým.
Doktor Holtz je hodný. Myslím, že nám chce pomoct.
Proboha, je to psychiatr! Ovšem že chce pomoct.
- Rád by mě pomohl odstranit. - Bojím se slečny Goodhallové.
Před tou se musíme mít zvlášť na pozoru.
Mohla by tu svou křesťanskou horlivost prodávat na metráky.
Nejradši bych jí dal čichnout éteru.
- A co budeš dělat? - Vem si to.
Homer Wells, narozen 2.3. 1915 v Portlandu, Maine.
Homer se přece narodil tady. Ve kterém roce? 1922?
Absolvent Bowdoin College a lékařské fakulty na Harvardu.
To jsou tvoje školy.
Dva roky sekundářem v Bostonské porodnici.
Atestovaný lékař v oboru gynekologie a porodnictví...
- To není on. - S praxí v pediatrii.
- To sis vymyslel. - Angelo,
správní rada se mě chce zbavit. Proto ta nová krev.
Myslíš, že sem přidělí někoho, kdo neprovádí potraty?
To nevíme jistě. Ale jsou nezákonné.
- Tyhle papíry jsou nezákonné. - Homer se učil u mě.
Jeho papíry jsou stejně dobré jako moje.
A nekaž mi tu o zákonech. Komu tady zákony pomohly?
Tak co říkáte mému kandidátovi?
A co školní vysvědčení? Nemá žádné diplomy.
Pojď sem, Edno.
Bude je mít.
Wilbure, já nevím.
- Všechny přijdou sem. - Těsně k sobě!
A co asi děláme?
- Je to naložený. - Děkuji, Arthure.
Jak vám to letos jde? Nějaká zkažená jablka?
- Všichni se činí. - Chceš mi zlomit prst!
Jedno jabko je možná zkažený, ale s tím nic nenaděláme.
Chápu.
Jak si vede Homer?
Dobře. Šikovnej kluk. Wally měl pravdu. Je to dříč.
Dobrý den, paní Worthingtonová.
Přijď mě navštívit, Rose. Mám pro tebe nějaké šaty.
Já jich mám taky hromadu.
Rose obnošený šatstvo nepotřebuje.
Nebuďte takový protiva.
- Mám krásnou blůzu. - Děkuju.
- Ahoj, Rose Roseová. - Homere!
Ahoj. Jak ti je?
Když nemyslím na Wallyho, tak dobře.
Nějak neumím být sama.
Už je mi mnohem líp, díky.
Až budeš mít volno, mohl bys k nám přijít na večeři.
Dobře.
- Ještě jsi neviděl humra, viď? - Ne.
Tak platí.
Máš hlad, viď?
- Co to je? - To je kino pro auta.
- Letní kino? -Jo. - Podíváme se tam?
Teď nehraje, kvůli zatemnění.
Je tak velké.
Kouříš? Chceš cigaretu?
Jo.
Wally by mě zabil, kdyby to viděl.
- Tu máš. - Díky.
- Máš rád filmy? - Jo. Ale viděl jsem jen jeden.
Jen jeden? Který?
"King Konga." Je skvělý.
To je na koláč. Ochutnej tohle.
Takže je z něj odborník na jablka.
Ano, tohle chutná mnohem líp. A je křehké.
- Samá jablka, to je zklamání! - Natrhal je pro nás.
Vás nezdrtilo, že Homer Wells češe jablka?
A že se neobtěžuje napsat nám aspoň dopis?
Je to dárek.
Já mu dám dárek. Pošlu mu dárek, který se mu může hodit.
Jimmy Stewart rukuje.
Hvězda stříbrného plátna, dnes nadporučík Stewart.
Přímo na rovníku jsou nováčci uvedeni do Neptunovy říše.
Boxerské zápasy zpestří jednotvárný život na moři.
NA VĚTRNÉ HÚRCE
- Já myslela, že se ti to líbilo. - Jo, ale "King Kong" to není.
Nejdřív ho miluje, pak ne. A nesměla ho mít žádná jiná.
Ale milovala ho. Kolik žen jsi poznal?
A na co to umřela?
Umřela žalem. Měla zlomené srdce.
Chtěl bych odborné vysvětlení.
Žalem! King Kong aspoň věděl, co chce.
- Co to děláte s Candy? - Píšou historii.
- Ať se nedostanete do maléru. - Neboj.
Tahle Candy,
to je nejfajnovější holka, co znám.
Je nejkrásnější, ale nejfajnovější... to nevím.
Je nejfajnovější a nejkrásnější ze všech.
Vypadá to, že už seš v maléru.
V pořádným maléru.
Nejsem v maléru.
Seš. Poznám, když je někdo v maléru.
A ty seš.
Nejlepší je životopis Homera Wellse, a i ten je příšerný.
Pochybuji, že byste o něj mohli mít zájem.
Zdá se, že je to vynikající mladý muž. Prvotřídní kandidát.
Dobročinností posedlý hlupák. Ale kdo jiný by sem chtěl?
- Vy ho znáte? - Ne. A ani nechci.
Dělá misionářskou práci v Indii.
Psal jsem mu, ale je příliš zbožný nebo zaneprázdněný.
Promiňte. Pojď!
Nevím, proč bychom měli předem vyloučit tak odvážného muže.
Působení v Indii vyžaduje stejný zápal jako práce zde.
Sněží v Bombaji? Jedna zima tady, a poveze se na jih v rakvi.
Je mimořádně kvalifikovaný.
O kvalifikaci nejde. Dělá mi starost jeho křesťanství.
To mu tady příliš nepomůže.
Proč by měla trocha křesťanství někomu ublížit?
Stejně o něm mluvím, jen abyste věděli, co je k mání.
- Nečekal jsem, že vás zaujme. - Velice nás zaujal.
Ano.
Mohl byste se s ním sejít?
No, za to nic nedám.
- Jak že se jmenuje? - Dr. Homer Wells.
Pěkné jméno. Velmi novoanglické.
Velmi mainské. Jako by byl odsud.
Ano.
Tak vidíš. Když něco chci, nechtějí to oni.
Když něco zavrhnu, musejí to mít.
- Jdu se na něco zeptat. - Pojď tančit. Rozšoupneme se.
Ví, že má být v Indii? Chce se vůbec vrátit?
Je obyčejný česáč.
Co ho tam může držet?
Homere, pojď už!
Teď zpracováváme raný McIntoshe a Grávštýnský.
Mošt je moc vodovatej. Nejlepší bude,
až začneme trhat Delicie, Russety a Baldwiny.
Nejsou v nich červi?
Jo, ale to jsou jen bílkoviny.
Jacku!
Co to děláš?
Ta cigareta zkazí celou várku. To mi nedělej.
- Půjdeš vylovit rybičku! - To mám jako plavat?
- Říkej tomu, jak chceš. - Nepolezu tam kvůli cigáru.
Jacku,
pojď dolů.
Co je tvůj džob?
Řekni mi, co je tvůj džob?
Řekni, že jabka. To je jedinej džob, o kterej stojíš.
Jacku, nože nejsou tvůj džob!
- Co chceš dělat? - Řekni, že tvůj džob jsou jabka.
- Drž hubu, Meloune.
Nechte toho!
Nože jsou můj džob, Jacku!
Radím ti, do tohohle kšeftu se se mnou nepouštěj.
A teď půjdeš rybařit.
Je rychlej, co? Ale máš kliku.
Seš na to plavání napůl svlečenej.
Jack na mě nemá. Byl jsem tak rychlej, že jsem se říznul.
Jo, nandals mu to. Málem sis ufiknul ruku.
- Jemu jsi rozříz jen šaty. - Za to aspoň nejdeš do basy.
Je to tak?
Je to tak, Homere?
Opatrně!
Nešlapej tolik na plyn. Zajeď sem!
Zpomal. Tady to je.
Tady zastavíme.
Dobrý?
Pomalu! Zpomal!
Máš talent. Jsi pro tohle auto zrozený.
- Myslíš? - Jo.
Tohle je reproduktor. Z něj vychází zvuk.
Hrozně se mi tu líbí. Vidělas tu hodně filmů?
Ano a ne. Když jsi tady, tak film moc nesleduješ.
- Nesleduješ film? - Co se ti na filmech tak líbí?
V sirotčinci to byl můj nejhezčí večer.
Utíkali jsme do jídelny.
Všichni se nacpali dopředu. Slyšelas, jak tvůj soused dýchá.
Nestýská se ti po tom?
Po něčem jo. Po lidech. Po večerním čtení.
Měl jsi takovou odpovědnost.
Nestál jsem o ni.
Jen o trochu soukromí.
Máš štěstí. V těchhle kinech si soukromí užiješ. Hezky se opři.
Pořádně. Udělej si pohodlí.
Dej mi ruku. Vezmi mě kolem krku.
Tulíš se k holce, objímáš ji a na film skoro nekoukáš.
Já bych se koukal.
Promiň, Fuzzy, zase ta Homerova slepka.
Fuzzy?
Když se budou mrňata ptát, co se stalo,
řekni jim, že ho adoptovali.
- Jo. - Co se stalo s Fuzzym?
- Adoptovali ho. - Dobře.
- Myslíte, že tomu budou věřit? - Ano, protože tomu chtějí věřit.
Nedáme to vědět Homerovi?
Kdyby Homera zajímalo, co se tu děje, může zavolat.
Fuzzyho asi adoptovala nějaká ošetřovatelka nebo chůva.
Někdo, kdo o něj může pečovat.
Má lepší dýchací stan než ten, co mu udělal doktor Larch.
Měli bychom mít radost.
Fuzzy našel rodinu.
Dobrou noc, Fuzzy.
Homere! Dobré ráno.
- Něco ti přišlo, Homere. - Děkuju.
Rose, přinesla jsem ti ty šaty. Pojď si je zkusit.
Co to je?
- Ty to nerozbalíš? - Ne.
Starej se o sebe.
- Promiň, Homere. - To nic.
Je to sklíčko. Podívej. Že je krásné?
Ukaž ruku. Sáhni si.
Cítíš to?
Oceán ho tře o písek. Proto je tak hladké.
Trvá to rok, než je takovéhle.
Jsi moc rychlý!
Přihlásil se dobrovolně.
Na barmskou cestu se nikdo dobrovolně nehlásí.
A mě tady nechá. To chce, abych na něj čekala?
Vždyť mě zná.
Neumím být sama.
Nebylo to nic špatného. Vím, že ne.
Máš pravdu.
Řekni mi, chceš, abych zůstal, nebo odešel?
Nevím. Opravdu ne.
Měli bychom počkat, jak se to vyvine.
Dobře.
- Můžeme vyrazit? - Jo.
Na shledanou, Arthure. Děkuji vám za dobrou práci.
- Rádo se stalo. - Šťastnou cestu.
- Pozdravujte Candy. - Dávej na sebe pozor. - Vy taky.
Na shledanou za rok.
- Neumrzni tady. - Nezadělej si na malér.
- Klidně si umrzni. - Drž hubu, Jacku.
Měj se hezky, Homere.
Takže jsi zůstal?
Olive mi to řekla.
Mohls mi to povědět sám.
Čekám, jak se to vyvine. Jak jsi říkala.
Milý doktore Larchi, děkuji vám za lékařskou brašnu,
i když zřejmě nebudu mít příležitost ji použít,
leda v naléhavém případě. Nejsem doktor.
Při vší úctě k vaší profesi jsem tady spokojený.
Líbí se mi lovit humry a pracovat v sadu.
Nikdy jsem nebyl tak spokojený jako teď.
Chci tady zůstat. Myslím, že jsem tu prospěšný.
Viděl jsem tolik žen,
a nikdy jsem nic necítil. Viděl jsem všechno,
a nic jsem přitom necítil.
S tebou...
Dívat se na tebe, to bolí.
Pojď ke mně.
Milý Homere, myslel jsem, že dospívání máš za sebou.
Dobu, kdy máme potřebu něco tajit před svými blízkými.
Myslíš, že nevíme, co je s tebou? Zamiloval ses, viď?
Mimochodem, příliš vzrušení tvému srdci neprospívá.
Ale strach by mohl tvoji vadu ještě zhoršit.
Tak se o své zdraví neboj.
Milý doktore Larchi,
to, co se tu učím, se nevyrovná vědomostem získaným od vás.
Ale všechno je pro mě nové.
Včera jsem se naučil hubit myši.
Hraboši polní jabloň ohryžou. Hrabošíci ničí kořeny.
Používáme otrávený oves a kukuřici.
Vím, co děláte. Musíte si hrát na Boha.
Zabíjení myší je má nejzazší mez, co se hraní na Boha týče.
Homere, tady v St. Clouds mám možnost hrát si na Boha,
nebo ponechat téměř všechno náhodě.
Lidé, kteří mají svědomí, by takovou možnost měli využít.
Mnoho jich nebude.
Přemlouvám ty bezmocné ženy, když potrat odmítají?
Když chtějí přivádět na svět další a další sirotky?
Ne. Ani jim neradím. Poskytnu jim to, co si přejí,
Ty jsi mé umělecké dílo. Všechno ostatní je jen práce.
Nevím, jestli v sobě nosíš nějaké umělecké dílo.
Vím ale, co je tvoje práce.- Jsi lékař. - Nejsem lékař.
Správní rada za mě hledá náhradu.
- Lituju, nemůžu vás nahradit. - Lituješ? Já nelituju.
Žádného svého činu.
Nelituju ani toho, že tě mám rád.
Myslím, že nám ho svět vzal.
Vrať mi ji!
Tak si tu knížku vem.
- Kdo to je? - Nevím.
To je pan Rose.
- Ahoj, Homere. - Jak se máš?
Dobře. Slečno Candy!
Ráda vás zase vidím. Vítám vás.
Ahoj, Muddy.
Homere, koukám, žes tu neumrznul.
- Dobrý den, pane Rosi. - Meloune! Jak se máš?
- Rád tě zase vidím. - Já vás taky.
Candy.
- Vítám vás, pane Rosi. - Děkuju.
Není to tady jako doma?
Co jste tu dělali, že je tu tak útulno?
- Ahoj, Rose. - Rose Roseová.
- Stýskalo se mi. Jak se máš? - Kde je Jack?
Tuhle sezonu se mu nechtělo.
Jack nevěděl, co je jeho džob.
Je to tak, Muddy?
Muddy, polovina je natlučená. A bez šťopky. A co je tohle?
To je ostruha.
Moc kvaltuješ, co je s tebou? Třeseš stromem a jabka spadnou.
Všechny je potlučeš...
Ty s náma nebudeš jíst, Rose?
Vždycky s náma jedla.
Možná že dneska nemá hlad.
Nikdy nemá ráno hlad. Každý ráno je jí zle.
Jak ti je, Rose?
Baví tě koukat, jak je někomu blbě?
Ne, nebaví.
Ve kterém jsi měsíci?
Víš to?
Víš to, Rose?
Co ty o tom víš?
- Víc než bych chtěl vědět. - Tak neměj péči.
Nic ti po tom není.
Dobře.
Co si počnu s dítětem? Nemůžu mít dítě.
Co si s ním počnu?
Ať se rozhodneš jakkoli, můžu ti pomoct.
Jestli to dítě nechceš, vím o jednom místě...
Myslíš, že mě táta někam pustí?
Nikam nepůjdu.
Radši běž zase trhat jabka.
Nějak si to zařídím.
- Jak to myslíš? - Můžu si to zařídit sama.
Sama nic nedělej.
Neubliž si, Rose.
Slyšíš?
- Slyšíš? - Běž! - Homere!
Měli bychom ji vzít do St. Clouds. Ať se rozhodne na místě.
Říkal jsem jí to. Myslí si, že to nejde.
Musíme jí pomoct.
Musíme něco udělat.
Homere?
Ahoj.
Mám pro tebe ještě nějaké šatstvo, ale vždycky zapomenu.
Už žádný nepotřebuju. Díky.
Homer mi řekl, jak na tom jsi.
Ty to nevíš, ale asi před rokem jsem byla těhotná.
Chceš si to dítě nechat?
Ne.
Kdo je otcem? Ví o tom?
Jestli to dítě nechceš, někam tě vezmeme.
- Je to bezpečné. - Nikam nemůžu.
Proč?
Rose, poslouchej. Mně to můžeš říct.
Neplač.
- Dobrý den. - Dobrý den, pane Rosi.
Budu nahoře.
Pan Rose...
Je otcem.
- Co? - Pan Rose je otcem toho dítěte.
Jejího dítěte. Pan Rose je otcem.
- Víš to jistě? - To je strašné.
Věděla jsem, že tam něco je. Co si počne?
To je příšerné, musíme ji před tím hajzlem chránit.
- Pane Rosi? - Homere.
Ještě není čas na oběd.
- Je to pravda? - Jako co?
Spíte se svou dcerou?
Řek bych, že jsi moc ponocoval.
- Souložíte s vlastní dcerou. - Nesouložím s ní!
- To ti povídám. - Lžete! Není vám hanba?
Jen ať to klidně slyší. Stejně to vědí.
- Vědí to. - A ty víš, co je tvůj džob.
Tohle není tvůj džob, se mnou si nezahrávej.
Klidně mi rozřízněte šaty.
Ty budeš vykládat o lhaní a hanbě!
Vzali tě sem a Wally je ve válce.
- Je to vaše dcera! - A já ji miluju!
Za nic bych jí neublížil.
Je těhotná, víte to? Je těhotná.
Ne!Sestřelili ho nad Barmou. Nezranil se, ale onemocněl.
Když bylo letadlo zasaženo, mechanik a radista vyskočili.
Druhý pilot skočil třetí, na rozkaz kapitána Worthingtona.
Kapitán dál řídil letadlo.
Nikdo z mužů na zemi neviděl přes džungli oblohu.
Neviděli letadlo dopadnout na zem. Ani neslyšeli.
Neviděli ani padák kapitána Worthingtona.
Byl pohřešovaný 20 dní. Proč?
Šel podél řeky Iravadi až do Rangúnu.
Japoncům se vyhnul, ale moskytům ne.
Je to malárie?
- Encefalitida B. - Co to znamená?
Kapitán Worthington je od pasu dolů ochrnutý. Nebude chodit.
- Je mi to líto. - Kdy se vrátí?
Asi za měsíc. Do konce října.
Řekni mi, co uděláme, a já se podřídím.
Nic.
Budeme čekat, jak se to vyvine?
Ne.
Prostě nic.
Chci, aby se Wally vrátil.
- A taky se toho setkání bojím. - Já vím.
Nech toho.
Chci tu sedět a nic nedělat.
Nic nedělat.
To je skvělý nápad.
Když budu dost dlouho čekat, jak se to vyvine,
možná nebudu muset nic dělat. Ani nic rozhodovat.
Když budu mít štěstí, možná to někdo rozhodne za mě.
O čem to mluvíš?
Ale možná takové štěstí mít nebudu.
Není to moje vina. Není to tvoje vina.
A tak to je. Někdo to odnese a není to ničí vina.
Nechci o tom mluvit.
Když tu budeme ještě chvíli sedět a čekat,
možná se nebudeš muset rozhodovat a já jednat.
Co po mně chceš? Wallyho sestřelili. Je ochrnutý.
- Co po mně chceš? - Nic. Promiň.
Ty nic dělat nemusíš.
- Kam jedeš? - Musím pryč. Pusť mě!
Počkej! Teď v noci nikam nepojedeš.
Nemůžu tu zůstat.
- Běž dovnitř, to není tvoje věc. - Poslouchejte...
Drž se zpátky. To je moje dcera.
Máš dost svejch malérů.
Je to tak, Homere?
Je to tak? Má dcera ti to říkala a já taky.
Tohle není tvoje věc.
To není tvůj džob. Víš vůbec, co je tvůj džob?
- Co je tvůj džob? - Jsem lékař.
Můžu vám pomoct. Říkám jen, že vám můžu pomoct.
Kleště pro stabilizaci čípku. Sada Sims.
Sada reinstadardů, roztok...
Je to moje malá holčička.
Dobře to dopadne. Nebojte se.
Připravena, Rose?
Hoši!
Jdeme!
Já tu zůstanu.
Dobře, ale pomůžete mi.
Hlídejte dech.
Jděte radši na vzduch.
Teplo ti trochu uleví od bolestí.
Krvácení obvykle slábne do dvou dnů. Kontroluj si to.
Slabé krvácení je normální.
Vernon se po vás třech pořád ptá.
Ať si hledí svýho, Muddy.
Řekl jsem mu, že je vám špatně.
Řekni mu, co chceš. Dneska šéfuješ ty.
Čteš pravidla, Homere?
Co tam stojí?
- Nekuřte v posteli. - To už jsme slyšeli.
Za druhé: Neobsluhujte drtič a lis po požití alkoholu.
Za třetí: Neobědvejte na střeše.
Tam oběd chutná nejlíp.
Za čtvrté: I když je vám horko, nechoďte spát na střechu.
Spát na střechu! Mají nás za cvoky.
Myslí si, že blbí negři potřebujou blbý pravidla.
Poslední: Nelezte v noci na střechu.
Proč prostě nenapíšou "nelezte na střechu"?
- To je všechno? - Jo.
Vůbec nic to neznamená.
- A pořád mi to vrtalo hlavou. - To je pěkná drzost.
Kdo tady bydlí?
Kdo drtí jabka? Kdo dělá mošt?
Kdo uklízí tenhle bordel?
Kdo tu spí? Kdo dejchá ocet?
Ty pravidla vymyslel někdo, kdo tu nebydlí.
Nejsou pro nás.
Máme žít podle vlastních pravidel.
A taky to děláme. Každej den.
Je to tak, Homere?
Je.
Tak ty pravidla spal.
Spal je, Homere.
Prostě nic.
Víš, že tě miluju.
Víš, že ano.
Potřebovalas mě.
Teď bude Wally potřebovat tebe.
Homere,
mrzí mě to.
Aspoň skončí to čekání.
Aspoň jsem viděl oceán.
Rose Roseová utekla.
- Zdrhla v noci. - Na kole.
Nikdo ji nenajde. Už je za horama.
Já ji tu nechtěl držet.
Chtěl jsem ji jen vzít za ruku, než odejde.
Nic jinýho. To je všechno,
přísahám.
Kde vzala ten nůž, Muddy? Vypadal jako ten tvůj.
Holka, co stopuje auťáky, potřebuje pořádnej nůž.
Kam vás bodla?
Pojď sem. Tys mi nerozuměl.
Chtěl jsem jí dát svůj nůž a vzít ji za ruku.
Když to nepochopila, je to moje vina.
Umí s tím nožem zacházet.
Je rychlá.
Strčí tě do kapsy, Muddy. Kdo ji to asi naučil?
- Tys ji to naučil. - Správně.
- Máte víc ran. - Strčil jsem do rány svůj nůž.
Strčil jsem tam svůj nůž.
Kroutil jsem s ním.
Chtěl jsem najít to místo, co zasáhla ona.
Hele,
až to budeš vykládat policajtům, řekni jim tohle.
Byl jsem smutnej, že mi utekla dcera, tak jsem se bodnul.
Byl jsem nešťastnej, že odešla.
Zabil jsem se. To je pravda. Je to tak?
Hezky to řekni. Byl jsem nešťastnej, že mi utekla dcera,
a zabil jsem se.
- Je to tak, Homere? - Ano.
- Muddy? - Jo, tak se to stalo.
Ztratils jedinou dceru a zabil ses. Tak to řekneme.
Jo.
To je pravda. Chci jen dát všechno do pořádku.
Někdy člověk musí porušit pravidla. Dát všechno do pořádku.
Tak je to, Homere.
Dobře.
- Myslíš, že to Rose zvládne? - Jo. Umí se o sebe postarat.
To je pro tebe. Olive chtěla, abych ti to vzala.
Díky.
Já vím, dotklo se tě, že jsem tě jen potřebovala.
Promiň. Neměl jsem říkat, že tě Wally potřebuje.
Měl jsi právo se zlobit.
Ne, varovalas mě. Říkalas,
že neumíš být sama.
Wally to zvládne. Vím to.
Jo.
Milý Homere. Mám pro tebe zprávu o doktoru Larchovi.
Doktore Larchi?
Bože! Wilbure?
Ujišťuji tě, že se předávkoval nešťastnou náhodou.
Radujme se, že doktor Larch našel svou rodinu.
Dobrou noc, doktore Larchi.
Šlápni na to, Muddy.
Přidej, už chci bejt na sluníčku.
Homere!
- Viděls někdy palmu? - Nevytáh paty z Maine.
Nelezou ti borovice krkem?
Na Floridě je takový vedro, že můžeš trhat pomeranče nahej.
- To si netroufne. - Říkám jen, že je tam teplo.
Homere? Co říkáš?
Rád bych s vámi jel, ale musím začít znovu.
- Slyšíš to, Muddy? - Co?
- Prej by s náma v životě nejel. - Homere!
Pojeď s náma.
- To nejde. - Asi nemůžeš jinak.
Pane, stůj při nás celý den,
než se stíny s večerem prodlouží,
než pozemský ruch utichne, horečka života opadne
a skončí naše plahočení.
V milosti Své pak dopřej nám bezpečného spočinutí
- a pokoje. - Amen.
Homere!
Nemáte zač. Jsem rád.
- Co to je? - To je Homerův kufr.
- Máš něco pro mě? - Pro tebe?
Něco bych měl. Na.
Je z oceánu. Pro tebe. Jak se ti líbí?
Dobrý.
Připravila jsem ti pokoj. Budeš tam mít větší pohodlí.
Děkuju. To je skvělé.
- Ty nebudeš spát tady? - Nevím. Co myslíš, Curly?
Co máš ještě? Máš pro mě ještě něco?
Homere, víš, co to je?
- Moje srdce. - Ne, je Fuzzyho.
Ty máš srdce zdravé.
Doktor Larch nechtěl, abys šel do války. Proto ti řekl, že je tvé.
Myslím, že se bál o své srdce.
Říkal, že by puklo žalem, kdyby šel Homer do války.
"Tak jsem začal nový život:
s novým jménem a s celým prostředím novým.
Připadal jsem si jako člověk ve snu.
Ke vzpomínce na život u té firmy se pojí tolik beznaděje.
Trval-li rok nebo déle nebo kratší dobu, to nevím.
Vím jenom tolik, že byl a že přestal.
A tím pro mě končí."
To je všechno?
Ne, ještě se toho hodně stane.
Ale až zítra. Nebudu nic prozrazovat.
Dobrou noc, princové mainští, králové Nové Anglie.
České titulky Helena Rejžková Korekce © faced 2006
czech